Războiul avea totul, dar acum se putea opri într-o clipită.
Lucian, cel mai înspăimîntător si crud lider care condusese clanul Lycanienilor...
fusese ucis, în sfârsit.
Hoardele Lycanienilor se împrăstiaseră în vînt...
Într-o singură seară de pasiune si răzbunare.
Victoria părea a noastră...
dreptul la nastere al vampirilor.
Aproape 6 secole trecuseră de la acea noapte.
Acum, feudele antice nu mai vroiau să-l urmeze pe Lucian în mormînt.
Cu toate că Lycanienii erau mai putini...
războiul devenise mai periculos.
Pentru că luna nu îi mai putea influenta.
Bătrâni, dar mai puternici, Lycanienii se puteau schimba după dorintă.
Armele se îmbunătătiseră, dar ordinele noastre erau aceleasi:
Vînatii si omorâtii unul cîte unul.
Cea mai de succes campanie.
Poate prea de succes.
Pentru toti cei ca mine, Aducătorii ai Mortii...
se semnala sfârsitul unei ere.
Ca si armele din secolul trecut...
noi deveneam inutili.
Păcat, pentru că eu traiam pentru asta.
Sînge!
E în regulă, e în regulă. O să fi bine.
Vă purtati ca o haită de câini turbati!
Si asta, domnilor...
simplu, nu o vom face.
Nu, dacă vreti să înfruntati vampirii pe teritoriul lor.
Nu, dacă va asteptati ca ei să supravietuiască.
Pierce! Taylor!
Vreti să vă îmbrăcati?
Avem o problemă serioasă.
Trebuie să fac câteva teste.
Sigur e un fluid iradiat de un anume fel.
Munitie cu ultraviolete.
Lumina zilei e ca o armă.
Si tu vrei să cred că un animal scârbos...
a venit cu un glont făcut special ca să ucida vamiprii?
Nu. Pariez că e militar.
E ceva de furat. Un fel de tehnologie înaltă.
Nu-mi pasă de unde au lucrurile astea.
Rigel e mort si Nathaniel poate fi în libertate...
Să-i adunam pe Aducătorii Mortii si să ne întoarcem.
În nici un caz. Nu acum. Nu pentru o incursiune la întâmplare.
Trezirea e oprită pentru câteva zile si în casa asta domneste îngrijorarea.
La întâmplare? Au deschis focul împotriva noastră în văzul lumii.
- Si din cîte am auzit în tunel... - Ziceai că nu ai văzut nimic.
Stiu ce am auzit si stiu ce simt.
Pot fi duzini de Lycanieni acolo.
Cine stie? Poate mai multi... Sute.
I-am vînat până aproape de disparitie.
Kraven are dreptate Selene.
N-au mai avut un bîrlog de mărimea asta de secole.
- De pe vremea lui Lucian. - Stiu asta, Kahn.
Dar mai bine să dovediti că mă însel, verificind.
Adunati-vă oamenii.
Vreau ca Soren să facă o echpă de căutare.
- Nu, vreau să conduc eu echipa. - În nici un caz! Soren se va ocupa.
Sute? Pe bune?
Viktor m-ar fi crezut.
- Nu te-as trata niciodată asa. - Bineanteles că nu.
Acum, du-te după ea si asigură-te ca va fi îmbrăcată ca să-si primească oaspetii.
- E pierdere de timp, stii. - Ce e?
Mă îndoiesc ca Viktor ar fi vrut ca tu să îngheti aici, uitându-te la mormântul lui.
Nu, ar fi vrut ca Aducătorii Mortii să fie
afară scotocind fiecare centimetru al orasului.
Kraven. N-o să înteleg niciodată de ce Viktor l-a lăsat pe el la comandă.
E un birocrat, nu un luptător.
Avem nevoie de tine să fi pregătită.
- Pentru ce? - Pentru petrecere.
Trimisul Ameliei va fi aici în câteva minute.
Ah, da!
Neapărat trebuie să o porti pe asta. E perfectă.
Pe tine te urmareau.
E atractiv...
-... Pentru un om. - Cine e atractiv?
Am plănuit să stai lîngă mine în seara asta.
Ia-o pe Erika. Stii că moare să stea cu tine.
Dacă m-ai întreba, cred că prea iei în serios treaba asta cu luptătorii.
Nu poti întoarce trecutul, oricît de multi ai omorî.
De altfel...
care e treaba în a fi nemuritor?
Dacă îti refuzi plăcerile simple ale vietii?
Vezi omul ăsta?
Care din ei?
Nu sunt sigură, dar încep să cred că Lycanienii...
Zgomot!
Îmbracă-te elegant si si fi rapidă cu el.
Kraven, vorbesc serios. Cred că îl urmareau.
Pentru ce ar vîna Lycanienii un om, decît pentru mîncare?
Vreun progres?
Să vedem.
Negativ.
Te duci acasă?
Da, Nicholas mi-a dat câteva ore libere.
Apropo...
a zis că ai făcut o treabă excelentă astă seară la chirurgie.
Da.
Ia-o usurel.
Am fost atacati prin surprindere.
Erau 3 Aducători ai Mortii.
- Si candidatul? - L-am pierdut.
L-ati pierdut?
Uită-te la dezastrul ăsta.
Rafale A. G. Încărcătura mare.
Îl împiedică să se schimbe.
N-are rost să mai căutam. Argintul i-a penetrat organele.
În acest punct, regenerarea e imposibilă.
Să scoatem astea.
Relaxează-te.
Vampirii n-au realizat că urmăreai un om.
-. Nu-i asa, Raze? - Nu.
Adică, nu cred.
- Nu crezi sau nu esti sigur? - Nu sunt sigur.
Negativ.
Chiar trebuie să mă uit la asta, Michael.
Trebuie să fac totul singur?
Casele noastre nobile pot fi separate de un ocean...
dar suntem la fel de hotărîti să supravietuim.
Si când Amelia va sosi să-l trezească pe Marcus...
în doar 2 zile...
vom fi încă odată legati prin acelasi legămînt.
Vrem să multumim gazdelor noastre pentru ospitalitatea lor...
Intră, îsi face treaba si pleacă acasă.
Mai mult de atît, nu stiu ce să-ti spun.
Internii lucrează după program. Nu avem multe de la viată.
Stii unde îl putem găsi?
Nu.
Îl poti caută acasă, sau îl astepti pînă se întoarce.
Nu a intrat în necazuri, nu?
Sunt Michael. Nu sunt acasă acum. Lăsati un mesaj.
Michael, sunt Adam. Te-a căutat politia la spital.
Erau convinsi că ai fost implicat într-un schimb de focuri.
Le-am spus ca în nici un caz tu nu poti fi implicat în asa ceva...
dar ei totusi te caută. Chiar acum.
De ce te caută?
Rahat.
Salut, Michael.
Ce dracu se întâmpla?
Opreste masina.
Înapoi!
Bine.
În regulă.
Ai pierdut mult sînge.
Dacă nu opresti masina o să murim amândoi.
- Nu glumesc! - Nici eu!
Mai taci din gură si tine-te. O să fiu bine.
Rahat.
A doua evadare. Impresionant.
Poate că Raze n-a exagerat lucrurile.
Raze n-a adus asta.
Dacă Michael e într-adevăr Mesagerul, vampirii ar putea...
Relaxează-te prietene.
I-am gustat carnea.
Mai sunt 2 zile pâna la luna plină.
Curând va deveni Lycanian.
Curând va fi ca noi.
Păcat că nu avem mai mult.
Positiv.
Stai întins. Ai primit o lovitură puternică la cap.
Ai fost inconstient o vreme.
Ai idee de ce te urmăresc oamenii ăia?
Unde sînt?
În sigurantă.
Sunt Selene.
Deci, cel putin odată zvonurile au fost adevărate.
Toată casa vuieste despre noul tău animal.
- Vei încerca să îl transformi? - Bineanteles că nu.
Atunci de ce l-ai adus aici?
Mi-a salvat viata.
- Tu de ce esti aici? - Kraven m-a trimis.
Vrea să te vadă. Acum!
Asa ceva e total inacceptabil.
Nu mi-ai respectat ordinele si ai petrecut noaptea departe de casă...
cu un om? Si l-ai mai si adus la mine în casă?
Din câte stiu eu e încă casa lui Viktor.
Uite, nu vreau să mă cert.
Înteleg că acest Michael e cumva important pentru Lycanieni.
- Acum e "Michael"! - Vrei să mă asculti?
Mă depăseste faptul că esti obsedată de teoria asta ridicolă.
Lucian n-ar fi interesat nici un pic de un om...
Michael sau altceva.
Asteaptă putin.
Esti înebunită după el, nu?
Acum, asta e o teorie ridicolă.
Este?
Lasă-ne!
Sper ca n-o să fi supărată vreodată pe mine.
Stai asa.
Încearcă -l pe asta.
Dă-i drumul. Trage cu el.
Scoate-i încărcătorul.
Ai copiat munitia Lycanienilor. Nitrat de argint.
O doza mortală.
Nu vor mai căută după ele ca după munitia noastră.
Direct în sînge. N-o să mai fie nimic de căutat.
Spune-mi, Kahn.
Crezi că Lucian a murit asa cum se spune?
- Kraven ti-a spus iar povesti de război? - La asta mă refeream.
Nu e decit o istorioară. A lui.
Nu exista nici cea mai mica dovadă că l-a ucis pe Lucian, decît cuvîntul lui.
Niciodată nu i-am subestimat lui Kraven plăcerea de a avansa...
dar Viktor avea încredere în el si e tot ce contează.
- Oricum, unde vrei să ajungi? - Nicăieri.
Angajarea Aducătorilor Mortii în public si urmărirea unui om...
nu era ce aveam eu în minte. ti-am spus să înscenezi ceva si să stai ascuns.
Calmează-te, Kraven!
Omul nu e problema ta.
Si de altfel am stat ascuns ceva timp.
Doar tine-ti oamenii sub control, Lucian.
Cel putin pentru moment.
Nu mă forta să regret aranjamentul nostru.
Concentreză-te doar asupra părtii tale.
Amintestei, deja am sîngerat pentru tine, odată.
Fără mine, n-ai fi avut nimic.
N-ai fi fost nimic.
După socoteala sufletelor curajoase care au intrat în fortăreata lui Lucian...
un singur vampir a supravietuit, Kraven...
care a fost rasplătit din greu nu doar pentru că a aprins marele foc...
ci si pentru că s-a întors cu dovadă mortii conducătorului Lycanienilor...
piele marcată, tăiată de pe bratul lui Lucian.
- Te-am căutat. - Nu acum.
A fost muscat. Omul tău a fost marcat ca Lycanian.
- Kraven te-a pus să zici asta? - Nu.
Am văzut rana cu ochii mei. Jur.
Cum rămâne cu Jurământul?
Stii că e interzis.
Si odată ce m-a muscat, am fost...
Am început să am halucinatii si iluzii.
Tot ce stiu e ca simt că-mi crapă capul în două.
Bine, deci un om în toată firea te-a muscat?
Iisuse.
Esti sigur că n-a fost un câine?
Am zis, era un om. Era un om.
- Bine. Am înteles. - Mă urmarea.
- Si femeia aia de la metrou... - Ce femeie?
Nici măcar nu mă asculti? Ea m-a luat ostatic.
În regulă.
Doar... Te rog...
O să te ajut să rezolvi astea. Mă întorc imediat.
Lasă-mă, Michael.
Lasă-mă.
Calmează-te, da? Mă întorc în câteva minute.
- E o promisiune. - Bine.
Te rog iartă-mă...
dar am nevoie disperată de îndrumarea ta.
După stiinta mea...
n-a fost încercată o Trezire de cineva ca mine.
Bătrânii si-au păstrat puterea de a-si organiza amintirile si gândurile...
într-o singură viziune cuprinzatoare...
o înregistrare detaliată a domniei lor.
Sper ca Viktor să-mi audă pledoaria.
Te rog iartă-mă, dar am nevoie disparată de îndrumarea ta.
Îmi cer scuze pentru trezirea făcută înainte de orarul stabilit...
dar mi-e teamă că suntem toti în mare pericol.
Mai ales tu, stăpâne, dacă te părăsesc asa slăbit cum esti.
Pentru că cred că Lucian e viu si nevătămat.
Aici. Acum. Chiar în orasul ăsta...
pregătindu-se să ne atace în timpul ceremoniei de Trezire.
Si mai deranjant...
este dacă am dreptate...
înseamnă că Kraven e în echipa cu ei.
Ce era asa presant?
Uită-te.
Selene!
Vreau să vorbesc cu Selene!
Asta e Michael?
- E Michael? - Ce dracu se întâmpla?
Ce mi se întâmplă?
Vin acolo.
Dacă te duci la el, nu vei mai fi bine venită în casa asta.
Acum ca Viktor s-a trezit vezi ce zice el despre asta.
Intră.
Uite, am avertizat-o, dar nu m-a ascultat.
- Ar fi trebuit să-ti spun mai devreme. - Ce să-mi spui?
Omul ei, Michael...
nu e om în totalitate.
E un Lycanian.
Ce?
Ce-i atita zarvă?
Nu te mai întoarce aici. Te vor ucide.
De ce? Cine sunteti voi?
Părăseste-ne.
Îti place sau nu, esti prins într-un război care durează de 1000 de ani.
O luptă la sînge între vampiri si lycanieni.
Vîrcolaci.
Consideră-te norocos.
Majoritatea oamenilor mor în mai putin de o oră după muscătura unui nemuritor.
Virusii transmisi sunt mortali.
Si dacă mă musti, devin vampir?
Nu, mori.
Nimeni n-a supravietuit muscaturilor a 2 specii.
Ar trebui să opresc masina si să te omor cu mâna mea...
- De ce mă ajuti? - Nu te ajut.
Urmăresc si ucid pe cei ca tine.
Singurul meu interes e să aflu de ce Lucian te vrea atât de mult.
Stii de ce am fost trezit, slujitorule?
Nu, stăpâne.
- Dar voi afla curând. - Adică când o s-o găsesti.
- Da, stăpâne. - Las-o să vină la mine.
Avem multe de discutat, Selene si cu mine.
Mi-a arătat multe lucruri deranjante.
Lucruri ce vor trebui rezolvate cît mai curând.
Jurământul a devenit slab, decadent.
Poate că ar fi trebuit să pun pe altcineva să-mi conducă afacerile.
Incă...
amintirile ei...
sunt haotice.
Nu exista simtul timpului.
Te rog stăpâne, lasă-mă sa chem ajutoare.
Ai nevoie de odihnă.
M-am odihnit destul.
Ce vei face tu e să-l chemi pe Marcus.
Dar încă doarme, stăpâne.
Amelia si membrii Consiliului vor ajunge mâine noapte...
să-l trezească pe Marcus.
Nu tu, stăpâne.
Ai fost trezit cu un secol înainte decât trebuia.
Văd lucrurile astea, halucinatiile astea.
Nu sunt halucinatii, sunt amintiri.
Ai fost muscat. Amintirile lui au trecut în tine.
Aste e unul din locurile folosite la interogatorii. Ar trebui să fie sigur.
- Ziodex lndustries. - Noi îl detinem.
Prima oară a fost plasma sintetica, acum asta.
De îndată ce va fi aprobat, va deveni noua noastră recoltă de bani.
E sînge clonat.
Si astea pentru ce sînt?
Lycanienii sunt alergici la argint.
Dacă nu le scoatem gloantele repede, mor în timpul interogatoriului.
Ce faceti cu ei după?
Punem gloantele la loc.
- Si cum progresează treabă asta? - Suntem gata.
De ce îi urâti atât de mult?
ti-am mai spus. Suntem în război.
Deci, doar respecti ordinele?
De ce nu poti răspunde la întrebare?
Bine.
A fost ceva în grajduri...
care ne făcea caii bucăti.
Nu mi-am putut salva mama...
Sau sora.
tipetele lor m-au trezit...
Tatăl meu a murit afara, încercind să le apere.
Eu stăteam în usă...
gata să fug în camera nepoatelor mele, cînd...
Gemene.
Aproape 6 ani aveau.
Măcelărite...
- Ca animalele. - Iisuse!
Următorul lucru pe care îl stiu, e că eram în bratele lui.
Războiul intrase si în casa noastră.
Îi urmarea pe lycanieni de zile întregi.
I-a omorît si m-a salvat.
- Cine? - Viktor.
Cel mai bătrân si mai puternic dintre noi.
În noaptea aia m-a făcut vampir.
Mi-a dat puterea de a-mi răzbuna familia.